Tidligere i "Vikingene".
Hill, jarl Ragnar!
Seeren spådde-
at faren din ville ha mange sønner.
Jeg bærer barnet ditt igjen.
Jeg vet at du er en gutt.... Min sønn.
Jarl Ragnar, jeg har kommet for å sverge troskap til deg -
og familien din.
Leif, du er min venn.
Jeg ville gjerne være en fri mann.
Spiller det noen rolle?
Alle andre i din verden må følge loven.
Hvorfor sier du "din" verden?
Du bor her nå. Det her er din verden.
Du var en gang jarlens kone -
vil du ikke bli det igjen?
-Hvem? -Meg!
Gudene ønsker at du har en stor framtid-
- men de kan unndra velviljen deres når som helst.
Livet vårt er styrt av skjebnen. Vi må finne oss i.
Hvert niende år drar vi til tempelet i Uppsala-
- for å ofre til gudene og takke dem for deres nåde.
For beskyttelse og fremgang i kamp.
For regn til avlingene.
Og selvfølgelig... for barna våre.
I år ville jeg ikke dra, fordi det fins for mye å gjøre her.
Men så blei min ufødte sønn grusomt tatt fra meg.
Jeg måtte spørre meg sjøl, hva jeg hadde gjort å fremkalle gudenes vrede.
Hva gjør kristne ved en slik en smerte?
I Bibelen står det at alle sorger skal ha en slutt.
Men jeg har bestemt meg for å dra av gårde.
Jeg tar barna med for første gang. Det er viktig at de blir med.
Hva med deg?
Meg? Hva med meg?
Blir du med oss?
Kanskje du vil heller bli her og hylle din egen Gud?
Nei. Jeg drar med glede med dere.
Bra. Jeg hadde tatt deg med uansett.
Be for barna mine.
Be for at dattera mi kommer seg igjen.
Til gudene. Be om helse og velstand.
Min gave til gudene. Jeg ber om velsignelsen deres for sønnen min.
Ta du offergavene, Gyda.
Ragnar...
Er du ikke glad for at vi skal til Uppsala?
Ja, selvfølgelig er jeg det.
Hvorfor skal jeg ikke være det?
I Uppsala kan vi spørre gudene-
- hvorfor de gir med den ene hånden og ta med den andre.
Hvorfor de lot meg bli jarl, men lot sønnen min dø?
Vi kan ha flere sønner.
Har vi ikke prøvd det da?
Arne.
Gyda, kom igjen da.
-Pass deg. -Ragnar!
Uppsala.
Floke!
Han vet det?
Nei.
Hill dere, aser og vaner.
Hill dere, guder og gudinner.
Hill dere, Odin, Tor og Freyr.
Hill dere, Vale, Sif og Heimdal.
Hill dere, Balder, Brage og Eir.
Hill dere, Freja, Loke og Frigg.
Hill dere, Lin og Mimer.
Hill dere, Njord, Ran og Tyr.
Hill dere, Odins spyd og Tors hammer.
Hill den mektige, fruktbare jorden.
Hill...
Hill dere.
Du vet nok hvem det er?
Så klart. Det er Thor med hammeren sin, Mjølner.
Vi har nok alle hørt ham slå på ambolten sin under en storm.
Hvem tror ikke på den mektige Thor som betvang frosten og ilden?
Frei, min Herre...
Fyll meg med sæd og gi meg en sønn.
Gjør mot meg som du vil. La meg bli blind eller døv-
-men skjenk meg en sønn. Før det er for sent.
Odin. Fader.
Jeg ber om din kjærlighet.
Jeg ønsker å vokse og lykkes. Bli rask og vis.
Gudenes hersker.
Fader.
Bønnhør meg nå.
La meg skjønne viljen din.
Er det sant at jeg får flere sønner som seeren spådde det?
Ta imot offeret mitt.
Og svar meg.
Hvem skal føde sønnen min?
Er det ikke fint, Rollo? Vi er her sammen.
La oss nyte hvert eneste øyeblikk her i Uppsala.
-Har du vært her før, Helga? -Nei.
-Vet du hva som skjer her? - Jeg har hørt noen historier.
Og de er sanne alle sammen.
Men de strekker ikke til å skjønne hva som foregår.
Jeg kan knapt vente.
Når er maten klar, Helga? Jeg er sulten.
-Du er alltid sulten. -Selvfølgelig er jeg det.
Og ikke alltid etter mat.
Kjenner du det, Gyda?
Kjenner du gudenes nærvær, mens de samles her?
De kommer ned fra de skinnende hallene deres.
De er her. De vandrer blant oss.
Og de dømmer oss.
-Når skal vi ofre dem? -På slutten av festlighetene.
I mellomtida skal vi feire gudene og nyte deres nærvær.
Gi Athelstan noe å drikke.
Værsågod, prest.
-Har du vært her før, mor? -Én gang.
-Ba du gudene om noe? -Ja.
Og de har oppfylt alle mine ønsker.
Hva er det her for noe?
De er offerdyr.
Seks, sju, åtte, ni...
Ni geiter og ni griser. Det er ni av alt.
Ja. Ni av hver art.
Hva er det?
Det er for de folkene som blei utvalgt.
Kom, hold oss med selskap, prest.
Drikk for natten og gudene.
Og... spis dem her.
Det går ryktet at kong Hårek sjøl kommer.
Det er ikke et rykte. Jeg ønsker å møte ham.
Det fortelles mange historier og legender om ham.
Takk.
Du skal gjerne ut, eller?
Vær snill å bli her.
Hvorfor kan du ikke bli her?
Prest...
Du er da ikke trett, Athelstan?
Du har dratt ut på en stor reise. Den skal du avslutte.
Leif...
Hvis du slipper meg, faller jeg igjen.
Nei. Gudene skal holde deg oppe.
Jeg har ventet på deg, prest.
Gyda? Hva er det, mitt barn?
Jeg blør.
Da er du ikke lengre noe barn. Tilgi meg.
Du er ei kvinne.
Men la meg holde om deg for en siste gang-
som jeg pleide å gjøre.
Det er vanskelig for meg å slippe deg.
Hvorfor gjør du det her, Thyri?
Skjønner du ikke? Det er jeg nødt til.
Opp med dere, prester!
Din dumme bondeknøl. Hvordan våger du forstyrre oss?
Ut av templet!
Hold opp, om dere har livet kjært, prester.
Tullinger! Det her er kong Hårek.
Athelstan.
Det er én du skal møte.
Du må være Ragnar Lodbrok.
Det er et privilegium og en ære å få se deg.
Ryktet ditt kommer deg i forkjøpet, Ragnar Lodbrok.
Mange har berettet om dit drap på jarl Haraldson.
Du har bygget et nytt slags skip, seilet vestover-
og beseiret en engelsk konge.
Jeg kan faktisk dårlig tro-
at du står rett her foran meg.
Værsågod, sitt ned.
Reisende og skalder har fortalt, hvordan du fikk tronen-
-ved å drepe de seks onklene som drepte faren din.
Og mora mi og mine søstre og brødre.
Jeg vet også at poesi har en spesiell plass ved ditt hoff.
Folk respekterer lovene, dommene dine og ditt herredømme.
Derfor, på det her hellige stedet -
i gudenes nærvær,-
-tilbyr jeg å sverge deg troskap-
og å tjene deg.
Det tar jeg med glede imot.
Hva kan jeg gjøre for deg til gjengjeld?
Slå deg sammen med meg. Jeg er ikke fornøyd med hva jeg har oppnådd.
Jeg skal sende større tokter vestover.
For å plyndre, men også for å utforske nye land.
-Fins det flere land mot vest? -Et av dem kalles Frankeres Rike.
Det er mye større, rikere og sterkere enn England.
Kom, Athelstan.
Kom.
Den her mannen har sett det.
Jeg var kristen munk i England. Jeg misjonerte i andre land.
Jeg har hørt om kristne og deres gud.
Er du fortsatt kristen?
-Nei. -Ellers kunne du ikke være her blant gudene våre.
Jeg går med på og slår meg gjerne sammen med deg.
Som konge ser jeg nødig, når folk foretar seg noe på egen hånd.
Var det nå jarlene mine eller noen andre.
Men jeg er glad for å høre navnet mitt sammen med ditt-
-når skaldene beretter hvordan nordmenn seilte vestover.
Kom. La oss gå til bords.
-Hvorfor kom du tilbake? -Jeg var sulten.
Hvor mange kvinner har du ligget med?
Det vet du nok ikke. -Jeg gjør hva jeg vil her.
-Jeg trodde vi kom hit sammen. -Vi kom hit med jarl Ragnar.
-Jeg trodde vi kom hit sammen. -Det gjorde vi.
Vi er sammen... hvorfor plager du meg?
Jeg er som jeg er. Og jeg blir ikke annerledes.
Ikke for deg, ikke for broren min. Ikke for noen.
Tilgi meg, hvis du vil.
Men en dag... skal jeg bli en stor mann.
Og da skal du gremme deg over at du stakk fra meg, fordi jeg ligger med andre kvinner.
Hvis du virkelig ønsker å være en stor mann-
-burde du da ikke møtes med kong Hårek nå?
-Hva mener du? -Det er der, din bror er nå.
Han skryter utvilsomt med å ha seilt vestover alene-
og med alt han oppnådde på egen hånd.
Hvis du ikke var så sta og full, ville du også være der.
Men du hadde ikke engang greie på det møtet.
Jeg kunne ha fortalt deg.
Ser du... du har like mye bruk for meg som jeg har for deg.
Hvis du virkelig ønsker å bli til noe.
Ragnar Lodbrok, en skål for framtida di.
Må gudene fortsatt bistå deg og øke berømmelsen din.
Og må de gjøre det samme for deg, kong Hårek.
Du har sverget meg troskap.
Unnskyld meg, men jeg vil gjøre bruk av evnene dine og ryet ditt-
så snart som mulig.
Hva skal jeg?
Det fins en jarl i Götaland, jarl Borg.
Han er en viktig mann, men han gjør krav på noen av landområdene mine.
Han var nær på å invadere området mitt for ett år siden, men han trakk seg.
Men om igjen-
har han grepet stridsøksen.
Hvordan kan jeg hjelpe i denne saken?
Vil du være sendebudet mitt og dra til Götaland?
Jeg kan ikke komme på noen bedre mann, for ryet ditt har spredt seg vidt.
Hvis problemet blir løst, skal jeg stå i evigvarende gjeld til deg.
Hva sier du?
Kom.
Du har kommet av egen fri vilje?
Ja.
Først nærte jeg mistanke til deg.
Jeg ante uråd, så jeg snakket med jarl Ragnar.
Han fortalte meg historien din.
Du var prest.
Du var kristen og hyllet guden Jesus Kristus. Stemmer det?
Ja.
Hyller du ham fortsatt? Er du fortsatt kristen i hjertet?
Nei.
Si det igjen.
Nei.
Og en tredje gang.
Si det.
Nei.
Du veit hvorfor du er her, eller?
Du blei ført her som offer til gudene.
Å ofre den her mannen skal gudene ikke synes om.
Verken er han villig, eller er troen hans noe som Odin kan godta.
Hjertet hans er råtten. Han har ikke frasagt seg den falske guden sin.
Det syns som guden din kom deg til sist til hjelp.
I stedet bør en av dere si "ja" til-
-å ta hans plass ved ofringen i morgen.
Ellers skal alt mislykkes.
Gudene skal straffe alle i vreden deres-
-og de skal unndra beskyttelsen deres fra oss alle.
Nei, ikke deg.
Før en annen får sikre seg denne æren...
Jeg ønsker å bli ofret.
For min families skyld. For deres skyld.
Vennene mine.
Men også for alle mennesker i Midgard.
Jeg håper at gudene skal bli fornøyd med offeret mitt. For så-
gjør jeg det med glede.
Norsk tekst: Arnwoldson